Am ceva să-ti spun.
După ce am fost împuscat,
stii care a fost primul lucru care mi-a trecut prin minte,
înainte de a-mi pierde cunostinta ?
Monede.
Am din nou opt ani si vizitez Trezoreria.
Ascult explicatiile unui ghid despre cum se fabrică monedele.
Cum sunt decupate din coli de metal.
Cum sunt finisate.
Cum sunt stantate si curătate.
Si cum fiecare lot de monede este examinat în parte,
în caz că poate apărea cea mai mică imperfectiune.
Atunci am înteles.
Sunt o monedă în armata Statelor Unite.
Am fost fabricat în anul 1980. Am fost tăiat dintr-o foaie de metal.
Am fost imprimat si curătat.
Apoi, am fost prelucrat si finisat.
Dar acum am două găuri în mine.
Nu mai sunt într-o conditie perfectă.
Asa că vreau să-ti mai spun ceva.
Înainte să fiu cuprins de întuneric...
... stii care a fost ultimul lucru care mi-a trecut prin cap ?
Tu.
Traducere Nahrmer @ www.titrări.ro
Adaptarea. Bubuloimare
De ce nu ? Fiindcă sunt multe lucruri pe care le-ar putea face.
De exemplu, să joace tenis.
Ca la Wimbledon ? Nu stiu.
Dacă tot e să mă duc, o să fac pe amfitrionul. Pe la 06:30.
Iar noi am putea merge pe la 10 ?
- Ce-ai făcut, omule ? - Îmi pare rău !
- Nu, Randy, nu ! - Îmi pare rău.
Mă duc s-o scot. Mă ocup eu. Îmi pare rău.
Bine ? O aduc eu.
Toată viata mea e în geanta aia.
Rezolv eu.
A găsit-o.
Frătie, mă duceam eu după ea.
Mersi că ai sărit după ea.
Pentru putin.
O iau eu.
Multumesc foarte mult !
Ce om normal sare de pe un dig de sase metri ?
Ce dezastru ! Mi-ai salvat viata. Eu sunt Savannah.
- John. - John.
Esti un om curajos. Toată viata mea e aici, asa că-ti rămân datoare.
Stai linistită.
- Încântată de cunostintă. - La fel de încântat.
O seară plăcută.
Da, mersi. Practic, intrasem deja în apă.
Ti-o aduceam eu.
Tipul ăsta e nebun.
Jur că nu te urmăresc. Trebuie să-mi iau placa.
- Locuiesti aici ? - Da, sunt de prin zonă.
John, vrei să... Casa mea e chiar acolo.
Noi chiar acolo ne ducem. Vrei să vii cu noi ?
Facem un grătar.
Nu vreau să deranjez. Tatăl meu găteste cina.
Bine.
Măcar să te servesc cu o bere, înainte să pleci spre casă.
- Unde e ? - Chiar acolo.
- Esti cumva în cadrul armatei ? - Da.
Serios ?
În ce departament ?
Trupe terestre, Forte Speciale.
Forte Speciale. E impresionant.
Vă dau inele speciale ? Asta scrie pe el ?
Îti stă bine cu el.
N-ar trebui să ai si un chipiu ? Un fel de beretă frantuzească.
- Asa se cheamă ? - Randy.
Mai glumesc si eu cu el.
N-ar trebui să glumesti cu cineva care te poate ucide cu mâinile goale.
Barosane !
Un box rapid, haide.
Ce zici de asta ?
Mă duc să-mi iau o bere.
Soldat. Mi-a făcut plăcere.
Îmi cer scuze pentru el. Crede că mă place.
Da, si eu cred că te place.
Nu sunt genul lui. Doar că nu stie asta, încă.
Ce e ?
Haide, cred că esti genul oricărui băiat.
Vezi la ce mă refer ?
E cine cred eu că este ? Alan, Alan.
Amice, fă cunostintă cu John. John, el e Alan.
Mă bucur să te cunosc, Alan.
E putin cam timid, nu-i asa ?
Unde e tatăl tău ?
- Uite-l. - Cu doi pasi în urmă, ca de obicei.
Scuze, e ca o rachetă termoghidată, de fiecare dată când te vede.
- Salut, eu sunt Tim. - John.
Scuze.
Încântat de cunostintă.
Esti în Fortele Speciale ?
Da, domnule.
Esti stationat la Fort Bragg ?
Nu, de fapt, în Germania.
- Esti în permisie. - Da, domnule.
Sper că te distrezi.
Da, cred că da.
Scuze, nu am vrut să vă întrerup. Mă bucur că te-am cunoscut.
- Si eu la fel. - Haide, fiule. Să mergem.
Să mergem.
Salut. Salut, John.
Salut, Alan.
- A fost uimitor. - Da ?
El nu vorbeste cu nimeni. Doar cu familia lui.
A vorbit cu tine.
Da, dar eu sunt ca o rudă, practic. Îl stiu de când s-a născut.
Da ?
Si când trebuie să pleci ?
Peste două săptămâni.
Probabil, e înfricosător pentru tine.
Plictisitor, în mare parte. Perioade lungi de plictiseală.
Câte-o clipă de frică, ocazional.
E lună plină în seara asta.
Ai observat cât de mare e luna când se ridică pe cer ?
Si cât de mică devine după ce ajunge sus ?
E doar perspectiva ta.
Nu contează cât de sus e pe cer sau unde esti tu.
Dacă ridici mâna si închizi un ochi,
nu e niciodată mai mare decât degetul tău.
Unde ai învătat asta ?
Nu stiu.
Pe undeva.
Tocmai ai făcut propriul tău foc.
E foarte impresionant.
Foarte primitiv.
Dar mă tem că n-o să reusesti să gătesti hot dog-ul acela.
S eu mă tem de asta.
Oricum, ar trebui să plec.
Îmi pare rău. Sper că n-o să ai necazuri.
Cred că e cam târziu pentru asta.
Da.
Multumesc.
Cu plăcere.
Vrei să repetăm asta mâine seară ?
Mâine o să gătim pui. Nu cred că o să vrei să-l încerci.
Mă gândeam să lăsăm pe altcineva să gătească, în locul nostru.
Ceva de genul ăsta.
- Bine. - Da ?
Să vin pe la 18:00 ?
- Bine. - Perfect.
Ne vedem în curând atunci ?
Ne vedem în curând.
Da. În curând.
- Salut. - Salut, omule.
Mergem în oras după înghetată. Vrei să mergi cu noi ?
Nu, e în regulă. Nu mă deranjează să merg pe jos.
Esti sigur ?
Bine. Rămân dator.
Alan, vino mai încoace.
Stai să-ti desfac centura.
Cinci, sase, sapte, opt...
- Si de cât timp stati în oras ? - ... nouă.
Avem cam un an.
Oricum, veneam aici în fiecare weekend,
si, într-un final, am convins-o pe sotia mea că asa e cel mai bine.
- Ea nu a vrut înghetată ? - Cine ?
Te referi la sotia mea ? Nu.
De fapt, ea e în vacantă.
Oaie albă, oaie albă.
- E greu să plecăm împreună. - Oaie albă.
E în regulă. Ne descurcăm.
Eu stau aici, pe stânga.
John...
Ca să stii, dacă o rănesti în vreun fel pe Savannah,
va trebui să sparg ceva.
Ceva din piciorul tău. Un os de-acolo.
Bine.
Îl stiu pe tatăl ei si el ar vrea să spun ceva de genul ăsta.
Sună mult mai bine când o spune chiar el.
A sunat bine.
- Nu, eu... - Ba da.
- Ba nu. - Ba da. Chiar a sunat bine.
Ba nu. Dar multumesc.
- Chiar a sunat bine. - Crezi ?
Da.
Bine.
Nu apăsa pe claxon, e noapte.
- Noapte bună, John. - Noapte bună, Tim.
- Mersi că m-ai adus. - Nicio problemă.
Tată, nu voi putea rămâne la cină.
Am făcut lasagna.
Stiu că ai făcut lasagna. Doar e duminică.
Pot să împrumut masina ?
Mersi.
- Cele mai bune fructe de mare. - Da, stiu.
- Veneam mereu aici. - Serios ?
Sigur nu vrei să mergem într-un loc mai drăgut ?
Drăgut ? Nu, vreau să mergem într-un loc bun.
Bine.
Ce naiba cauti tu aici ?
Haide, Steve. Au trecut trei ani.
Nu vreau să am necazuri.
Nu o să ai. Îti promit.
Bine.
Multumesc.
Care e treaba cu tipul ăla de afară ?
- Ce tip ? - Care e povestea lui ?
- Nu e nicio poveste. - Sigur ?
Da.
E un vechi amic de-al meu.
Ce e ?
S-a supărat tatăl tău că ai ajuns târziu acasă ?
Nu e genul care să se enerveze.
Dar cum e ?
E genul linistit.
- Cred că se putea mai rău. - Cred că da.
Si mama ta ?
Nu, sunt doar eu cu tatăl meu.
Te-a crescut singur ?
Da.
De ce te interesează atât de mult tatăl meu ?
Sunt doar curioasă.
Sunt curioasă care e povestea ta.
Vreau să-l cunosc pe tatăl tău.
În seara asta.
Uite... nu o să fie prea vorbăret.
Să nu crezi că e ceva personal, bine ?
Salut, tată.
Vreau să cunosti pe cineva.
- Ea e Savannah. - Bună.
Mă bucur să vă cunosc, dle Tyree.
El colectionează monede. E marea lui pasiune.
E uimitor.
Aveti atât de multe monede ! Cum v-ati apucat de asta ?
John s-a apucat, de fapt.
Acum nu mai face asta.
- Cred că ar trebui să mergem. - Ce e moneda asta ?
E un hibrid Sacagawea.
- Vrei să mai vezi câteva ? - Bineînteles, dacă nu vă deranjează.
- Atunci pune-ti mănusa asta. - Mersi.
Asta e nostimă. E o monedă satirică.
E atât de mare !
W. J. Bryan, când a candidat pentru postul de presedinte,
era... credea în... Nu, n-o întoarce.
Las-o asa.
Tii minte că milita pentru emitere nelimitată a monedei de argint ?
Iar Mckinley era adversarul său, iar acesta... Numai putin.
Acesta e un dolar real de argint. Asta e mărimea unui dolar de argint.
Iar McKinley a spus că, dacă Bryan ar face cum vrea el,
atunci dolarii de argint ar fi atât de mari.
- E uimitor. - Îti poti imagina
cum e să cari asa ceva în buzunar ?
- E foarte amuzant. - E nostim.
Acum, astea...
Tată, nu putem face asta acum. Nu putem sta aici toată noaptea.
Vreau să-ti arăt ceva.
E fascinant.
Toate astea sunt sortate pe culori.
M-am distrat în seara asta.
Îmi place tatăl tău.
Nu ar trebui să fii prea aspru cu el.
Te iubeste.
Îmi pot da seama, chiar dacă tu nu vezi asta.
Stai putin. Stai, Savannah...
Să înteleg că ne mai vedem ?
Ne vedem în curând.
Unde-ai fost toată ziua ?
- Am fost ocupată. - Esti în vacanta de primăvară.
Ar trebui să faci plajă toată ziua.
Nu ar trebui să ai treburi de făcut.
Vreau să-ti arăt ceva.
Casa familiei care a locuit aici a fost distrusă de un uragan.
- Si vrei s-o repari ? - Da. De fapt, nu doar eu.
Începi să-mi dai emotii.
De ce spui asta ?
Încep să cred că esti prea bună pentru mine.
Nu sunt chiar atât de bună.
În fiecare zi, muncesti ca voluntară la o casă.
- În vacanta ta de primăvară. - Da, ai dreptate.
E egoist din partea mea să fiu atât de generoasă.
- Nu bei, nu fumezi. - Nu. Nu.
- Probabil că nu dormi pe la altii. - Nici vorbă.
Trebuie să ai vreun defect.
- Chiar am. - Să te aud.
Înjur.
- Nu. - Pe bune.
- Ba nu. - Vorbesc serios.
- Eu nu te-am auzit. - Fiindcă nu înjur cu voce tare.
E un sir de înjurături continue
pe care le am mereu în minte.
Bine, atunci spune una.
Nu pot, fiindcă e jenant.
- Sigur. - Da.
Bine. Mi se pare corect.
Nu, si eu am defecte, John.
Crede-mă, am destule. O să vezi.
Sper.
Trebuie să terminăm casa asta în trei săptămâni.
Sper să reusim.
Acestea sunt cele două dormitoare. Camera părintilor...
Camera băietilor... Doi băieti, de sapte si de nouă ani.
Sufrageria si baia.
Iar aici e bucătăria.
E cea mai bună cameră, fiindcă mama lor e o bucătăreasă excelentă.
O vom face foarte frumoasă, cu gresie albă si cu faiantă
pe pereti, si va avea si acoperis.
- John, vino aici. - Un acoperis va fi folositor.
Va fi ca aici, dar acoperită complet.
E singurul adăpost, deocamdată.
O să stăm aici o vreme.
De unde ai cicatricea ?
Asta ?
O luptă cu cutitele.
Acum cinci ani, eram foarte beti, iar tipul a vrut să-mi scoată ochiul.
E groaznic.
De ce ? Nu m-a nimerit în ochi.
Modul în care te tratează oamenii, cum au făcut si la restaurant...
- Parcă ar fi speriati de tine. - Nu sunt speriati de mine.
Probabil că le e frică de cine eram înainte.
Si cine erai ?
O persoană diferită.
Si când te-ai schimbat ? Când te-ai înrolat în Armată ?
Da. De fapt, partial.
Si restul ?
Nu stiu, încă mai lucrez la asta.
Deci erai un dur.
Si poate că încă mai esti putin.
- Nu mă sperii, John. - Nu ?
Tu mă sperii pe mine.
Nu-ti face griji pentru el.
John !
Crezi că esti în sigurantă acolo ? Bine.
Nu !
E în regulă. Au înteles toti.
De ce stai aici ?
Pierzi petrecerea.
Petrec de minune si fără mine.
Ce s-a întâmplat ?
De ce stai singură, tocmai aici ?
Sunt pe moarte, John.
Ce ?
Nu e deloc amuzant.
Îmi va fi dor de tine.
Aproape că s-a terminat.
Ba nu s-a terminat.
Ba da.
Plec mâine. Trebuie să mă întorc la scoală.
- Si ? - Si tu.
Eu nu. Plec doar pentru un an.
Apoi mă voi întoarce. Definitiv.
Se pot întâmpla multe într-un an, John.
Crezi că nu stiu asta ?
Stiu asta.
Si nu mă tem deloc.
Îti promit...
... că se va termina mai repede decât crezi.
Apoi mă voi întoarce definitiv.
Îmi promiti ?
Îti promit.
Probabil că voi fi lăsat la vatră înainte să termini tu scoala.
Voi putea sta în public la absolvirea ta ?
Cred că mai am mult până atunci.
Am stat atât de mult pe lângă tatăl tău...
si cred că acum vreau să predau persoanelor cu nevoi speciale.
- Ca să vezi. - Nu stiu de ce a durat atât
să-mi dau seama. Îl stiu pe Alan de-o viată...
Stai, dă putin înapoi. Ce legătură are cu tatăl meu ?
Păi, e...
Există o explicatie de ce e asa.
Las-o baltă. Nu contează.
- Nu, nu, nu. - Nu, hai să mergem.
Ce vrei să spui ?
Am crescut lângă un copil care suferă de autism.
- Pot face o comparatie. - Stai putin, autist ?
Vrei să spui că tatăl meu e ca Alan ? Vrei să spui că tatăl meu e retardat ?
Nu, Alan nu e retardat, John. E autist.
Există si forme mai blânde, iar acestea trec nedetectate.
Asta ai făcut tu ? L-ai studiat pe tatăl meu ?
Nu. Cum poti spune asa ceva ?
Am locuit toată viata cu tatăl meu. A trebuit să-l suport toată viata.
Crezi că nu stiu că el nu e normal ?
Da ?
Crezi că trebuie să-mi spui tu că nu e normal ?
Da.
Soldat, deja ne părăsesti ?
Ia o bere. Fac eu cinste.
Haide, ar trebui să bei. O să te simti mai bine.
- Nu e un moment prea bun. - Esti supărat ?
Trebuie să te relaxezi. Haide, relaxează-te putin.
Ce se întâmplă cu Savannah ?
- Lasă-mă în pace. - Ce i-ai făcut lui Savannah ?
- Ce-ar fi să iei mâinile de pe mine ? - Haide, soldat.
Care e treaba cu tine si Savannah ?
Ce naiba faci ?
John !
Dumnezeule !
- John ! - Opreste-l. Ce face ?
- Ajută-l ! - Îmi pare atât de rău !
Nu cred că e acasă.
Dar încă nu a plecat la scoală.
De obicei îsi ia rămas bun înainte să plece, dar...
Fir-ar să fie, Tim.
Îmi pare rău, omule.
Mie-mi place.
Cred că mă face să arăt ca un dur.
Eu doar... nu stiam că tu esti cel din spatele meu.
A fost greseala mea.
Nu stiu ce-a fost în capul meu să iau prin surprindere o Beretă Verde.
Dacă o vezi...
îi poti transmite ceva din partea mea ?
Da.
Spune-i că am trecut pe-aici...
si că eu...
Vrei să notezi ?
Da.
Mă voi asigura că-l primeste.
Multumesc.
Salut, tată.
Nu stim dacă mai vine cineva, asa că...
am făcut două.
Nu, o fac eu.
Mă ocup eu, tată, e în regulă.
- Sunt curate. - O fac eu. O fac eu.
Bine.
Se pare că, în sfârsit, o să rămână resturi.
O să le mănânc duminica viitoare.
Scuză-mă, tată.
Am primit biletul tău.
- Scurt, drăgut, la obiect. - Îmi pare rău.
John, mie îmi pare rău.
- Îmi pare atât de rău ! - Nu, îmi cer scuze.
Nu am vrut să te fac să simti asta.
Habar n-am ce prostii spun. Nu trebuia să fac pe doctorul.
- L-am privit, azi. - John.
Te rog, vorbesc serios. Habar n-am ce tot zic.
Chiar nu stiu. Nu înseamnă nimic.
Bine ?
Mă întorc la scoală.
Voiam doar să mă asigur că, stii tu...
Ce să te asiguri ?
Ti-am făcut o promisiune, nu-i asa ?
Da.
Ai scris primul tău bilet, asa că eu l-am scris pe-al meu.
Nu-l citi acum. Asteaptă să plec.
Bine.
- Vrei să... ? Ti-e foame ? - Da.
Da ? Tatăl meu a gătit si pentru tine.
Stii tu, e duminică.
Bine.
- Pot rămâne doar putin. - Stiu.
Vino.
Dragă John,
două săptămâni împreună,
de atât a fost nevoie.
Două săptămâni pentru a mă îndrăgosti de tine.
Acum vom sta un an despărtiti.
Dar ce înseamnă un an separati pe lângă două săptămâni împreună ?
Asta e, tată.
Trebuie să plec.
- Să ai grijă, da ? - Da.
Deci...
Bine. Ai grijă de tine.
Mi-ai făcut o promisiune.
Si stiu că o vei respecta.
Dar vreau să-mi mai promiti ceva pentru perioada asta.
Spune-mi totul.
Scrie tot, John. Notează într-un caiet.
Scrie pe computer, trimite-mi prin e-mail...
Nu-mi pasă cum, dar vreau să stiu tot.
Asa vom fi împreună tot timpul, chiar dacă nu suntem împreună.
Asa, nici nu-mi voi da seama cum va trece timpul.
- Ce fac fetitele ? - Johnny !
Ce faci, omule ?
Uite cine s-a întors.
- Bun venit înapoi, John. - Uită-te la tine.
Bine-ai revenit. Verifică-ti voucherul.
Bine.
Cum a fost în Atlantic City ?
Asa, râzi cât vrei. E grozav. Te-am rugat să nu faci asta.
Nu i-am spus nimic. E prima dată când ne vedem.
- N-ai fi întrebat, dacă nu stiai. - De unde ar putea să stie ?
Nu mai despachetati bagajele, băieti.
Plecăm la prima oră. Bucurati-vă cât vreti.
Nu mai pot de bucurie.
Dragă Savannah, îti promit. Îti promit că ne vom revedea curând.
Promit că-ti voi scrie tot timpul.
Promit că-ti voi spune totul.
Să ai răbdare. Scrisorile pot ajunge putin mai greu la tine.
Am fost trimisi deja în misiune.
Haide, soldat, miscă, miscă. Dă-i drumul !
Problema e că nu putem folosi posta de aici.
Si nu există conexiune la Internet.
Asa că trebuie să trimit tot prin posta aeriană.
- Poti trimite asta pentru mine ? - Da, da.
- Să nu o pierzi. - Da, am priceput.
Din păcate, nu am voie să spun unde anume mă aflu.
Pot să spun doar că aici, unde sunt acum,
mi se face foarte dor de America.
Si fiindcă nu dau de un ocean, mi se face foarte dor de Charleston.
Si tot ce mă înconjoară mă face să-mi fie dor de tine.
Ne miscăm des, asa că scrisorile ajung greu si nu sunt în ordine.
Ar trebui să ne numerotăm scrisorile,
ca să stim în ce ordine le-am scris.
Dar când le primesc, în sfârsit...
am o zi excelentă.
Dar când nu le primesc...
Să vedem.
Nu e pentru mine. Nu e pentru mine.
Si... nu e pentru mine.
Mă gândeam eu.
Nu e o zi excelentă.
Nici pentru tine nu e nimic.
Dar stiu că vor sosi în continuare. Stiu asta.
Exact.
Scrisoarea cu numărul opt.
Dragă John, m-am întors la ferma părintilor mei, pentru weekend.
Si au niste oaspeti pe care-i cunosti.
Savannah !
Cred că acel cal e numai bun pentru tine.
L-am luat pe Alan să călărească. E prima dată când s-a urcat pe cal.
Îti stă bine pe cal, Alan.
Caii pot simti pericolul, stiai asta ?
Si că ei pot simti răul ?
Cred că si copiii autisti sunt la fel.
Asa că mi-a venit o idee.
Un vis.
Vreau să fac o tabără de vară pentru copiii autisti.
Nu l-am mai văzut niciodată să se comporte asa.
Ti-e foame ?
Unde pot călări cât vor ei de mult.
Ti-e foame ?
Un loc unde să nu aibă nicio grijă.
Ce crezi ? E doar un vis prostesc, nu ?
Nu e un vis prostesc.
E visul perfect.
Erget. Crăciun fericit.
John... Pentru un domn John Tyree.
- Taci, omule. - Sapte ?
- Nu te mai misca atât ! - Pot s-o păstrez pe asta ?
Scrisoarea cu numărul 33
Dragă Savannah, vestea bună e că ne-au mutat.
Desi nici acum nu-ti pot spune unde sunt.
Vestea proastă e că aici mi se face dor de vechea tabără.
Dar în seara asta e lună plină, asa că mă gândesc la tine.
Fiindcă stiu că, orice as face, oriunde m-as afla,
luna mea va avea mereu aceeasi mărime cu a ta.
La o jumătate de lume distantă.
Dragă John,
aproape în fiecare seară adorm făcându-mi griji pentru tine.
Întrebându-mă pe unde esti.
Dar nu si în seara asta.
În seara asta esti lângă mine.
Ieri l-am vizitat pe tatăl tău.
Vara aproape s-a terminat si am vrut să-l văd înainte de a pleca la scoală.
Sper că nu te deranjează.
Bună.
Ti-am făcut o plăcintă.
A gătit cina pentru mine. Era duminică, asa că am mâncat lasagna.
L-am făcut să vorbească despre monede. Asa că am discutat mult timp.
Asta nu a trecut testul, e o monedă nereusită.
- Pentru multi nu are valoare. - Dar nu si pentru tine.
Nu si pentru mine.
Care e moneda ta preferată ?
Din toată colectia ta, care e moneda ta preferată ?
Ai una ?
Hibridul Jefferson din '78.
Asta e preferata mea.
Cu sigurantă, asta.
De ce ? Valorează cel mai mult ?
Valorează mult, dar nu cel mai mult.
Dar, stii...
Care e povestea ei ?
Uite una care...
Asa că te întreb pe tine, John, oriunde te-ai afla.
"Care e povestea ?"
Dragă Savannah, doar fiindcă am promis să-ti spun totul.
Multumesc.
Când aveam sapte ani, am cumpărat o înghetată.
Pe drumul spre casă, am observat o monedă neobisnuită.
Nu stiu.
N-am mai văzut asa ceva.
Tu ai găsit asta, fiule ?
Da ?
Nu, e un hibrid.
- Ce e ? - Un hibrid. O monedă imperfectă.
Din când în când, se fac unele greseli.
Un lot trece din greseală pe unde nu trebuie
5 centi pe fată, 1 cent pe spate. Hibrid. E doar ceva nou.
Mai tii minte ce spuneai despre simturile cailor ?
Copilul a găsit-o O s-o cumpăr oricum.
20 de dolari.
Nu, multumesc.
Se pare că si tatăl meu îl are.
Stai putin. Asteaptă.
Stai s-o mai văd încă o dată.
John, să mergem.
Să fiu al naibii.
- Stii ce e asta ? - Nu.
Uită-te la asta.
Asta e moneda ta.
Vrei sfatul meu ?
Ca de la tată la tată ?
Păstreaz-o.
Nu o vinde. Las-o fiului tău.
Iar el să i-o lase fiului său, si asa mai departe.
Peste 30, 40, 100 de ani,
va valora mult mai mult decât 4.000 de dolari
Îti promit.
Vrei s-o păstrăm ?
- Bravo tie ! - Multumesc.
La început, mi-a plăcut să caut hibrizi cu tatăl meu.
În sfârsit, aveam despre ce vorbi.
Ceva ce puteam face împreună.
Dar a devenit obsedat de ele. Stii cum este el.
Iar eu am crescut, si stii cum sunt eu.
Să mergem până la Wooster pentru o expozitie de monede. Eu...
Nu vreau să fac asta.
Ai ajuns să pleci în fiecare weekend.
Da, e bun, ce să zic. Îmi place laptele cald.
Dai toti banii tăi pe monede. Ia un frigider care să meargă.
În cele din urmă, a încetat să-mi mai spună despre monede.
Si când s-a întâmplat asta,
am descoperit că nu mai aveam despre ce altceva să vorbim.
Si asta e povestea.
Mi-e atât de dor de tine.
Dumnezeule ! Fratele meu era într-unul dintre turnuri.
- Si eu te iubesc. - Sună-mă cât de repede poti.
- Susan. Susan, tatăl meu e acolo ? - Linisteste-te.
Băieti, uitati care e treaba.
Cer permisiunea să-mi prelungesc stagiul, domnule.
Cer permisiunea să-l prelungesc, dle.
Si eu cer permisiunea să-l prelungesc, dle.
Cer permisiunea să-l prelungesc, dle.
Si eu cer permisiunea să-l prelungesc, dle.
Uite ce e. Vom primi ordinele pentru operatiuni luni.
Înainte de a face ceva nechibzuit, să ne gândim la asta în weekend ?
Am o sotie si copii la care să mă gândesc.
Nimeni nu vă cere si dvs să rămâneti, căpitane.
Ba da. Asta e echipa mea.
Unde mergeti voi merg si eu.
Unde mergem noi mergem toti.
Dacă si luni doriti acelasi lucru, atunci o vom face.
Împreună.
Vezi să nu dai de necazuri.
- Ai grijă de tine. - Întotdeauna.
Să mergem, omule. Avionul spre Paris pleacă într-o oră.
Esti gata ? Esti pregătit ?
- Va fi uimitor. - Nu pot merge.
Ce tot spui ? Sigur că mergi.
Nu pot merge la Paris. Trebuie să mă duc la Charleston.
Te duci la Charleston ?
Ai înnebunit ? Ai două zile libere, omule.
Cu cât o să faci pe drum, îti vor mai rămâne doar 18 ore.
Cu 18 mai mult decât aveam dimineată.
Nu stiu când voi mai avea ocazia,
asa că trebuie să merg.
Nu te pot face să te răzgândesti ?
Nu.
John. John.
Esti sigură că a spus asta ? Vrea să vină ?
Cred că va vrea.
- Nu a fost prea sigur, dar... - Da, sunt sigur de asta.
... i-a cerut presedintelui Bush să reactiveze...
... mii de militari în rezervă.
Tată !
Ce faci aici ?
Uită-te la tine.
Ce gătit esti !
Vii cu noi ?
Vă rog. Părintii mei abia asteaptă să vă cunoască, dle Tyree.
Da.
Vă e foame ?
Am făcut friptură.
Stiu că ai făcut friptură, tată. E sâmbătă.
O putem lua cu noi.
Te deranjează dacă o luăm cu noi ?
Păi, eu nu...
E în regulă ? O împachetez eu.
Nu vreau să... Îmi pare rău, dar...
Poti opri masina ? Trebuie să mă întorc.
- Să întorc ? - Opreste masina, te rog.
Ai uitat ceva
Nu, trebuie să mă dau jos din masină. Te rog.
- Încearcă să te linistesti, da ? - Da.
Nu cred că pot face asta.
- Totul e în regulă. Esti bine. - Nu, eu... Te rog. Trebuie să cobor.
Esti bine, tată. E în regulă.
- Opreste masina, nu pot... - Bine, o să întorc.
E bine, e bine.
- Trebuie să ies. Opreste masina. - Bine.
Încetează, tată.
Tată, nu face asta.
Dle Tyree.
Vă simtiti bine ?
- Sunteti bine ? - Îmi pare rău.
E în regulă.
Hai să...
O să vă asteptăm în masină, bine ?
- Sunt bine. - Nu, vorbesc serios.
Putem rămâne. Hai să rămânem.
Bine ? Să rămânem. Mă pot duce la anul.
Tată, am o singură noapte.
Trebuie să mă întorc. Întelegi asta ?
Ar trebui să te duci. Amândoi ar trebui să mergeti.
Primarul New York-ului, Giuliani, a spus că Wall Street-ul se va redeschide luni.
A încercat. Măcar a încercat.
Bine-ati venit.
Fata mea.
Mamă, el e John.
John, simt că te cunosc deja. Tatăl tău nu a venit ?
- Nu, doamnă. - Nu-i nimic.
Mă bucur că ai ajuns acasă, în sigurantă.
Ne gândeam să amânăm tot, având în vedere ce se întâmplă,
dar am simtit că ar trebui să fim împreună.
L-am pus la curent, în masină. Cred că va fi bine.
Au fost informatii bune. Sunt mai pregătit ca niciodată.
Deja îl iubesc.
Dnă Curtis, Savannah.
- Salut, amice, ce faci ? - John.
Mă bucur să te revăd.
Stii ceva ? Pare că ti-ar prinde bine o băutură.
- Mă duc să-ti aduc una. - Da, multumesc.
Ce caută aici ?
Eu l-am invitat. Familia lui locuieste pe strada asta.
Mai nou, petreceti timp împreună ?
Nu e chiar atât de rău după ce îl cunosti, John.
Poftim.
E bourbon, n-o să te omoare.
Revin imediat.
Am pornit gresit si vreau să-mi cer scuze pentru cum te-am tratat.
Dacă as fi stiut că Savannah va rămâne cu tine,
nu te-as fi tratat asa. Vorbesc serios, îmi pare rău.
Mi se pare corect.
Dacă ai nevoie de ceva...
- Distractie plăcută. - Mersi.
Deci el este.
Da. Nu vreau să faci rutina cu tatăl cel exigent.
Rutină ? Eu împing frigidere la piept, scumpo.
Prietenul tău trebuie să afle lucrurile astea.
Are dreptate. Mă bucur să vă cunosc, dle Curtis.
Dar cred că Tim v-a luat-o putin înainte deja.
Mi-a spus că mă face praf dacă o rănesc vreodată.
Si am fost si foarte convingător. Cred că l-am impresionat puternic.
Noroc, fiule. Mă bucur că ai putut veni.
Multumesc, dle.
- Billy ! Ai reusit să vii ! - Vezi, partea mai grea a trecut.
- Mă bucur să te revăd, John. - Ce mai faci, Tim ?
Bună. Tim, ce mai faci ?
- Bine. - N-am văzut-o pe sotia ta. E aici ?
De fapt, e în vacantă.
- O să-i transmit salutări. - Te rog.
Asa voi face.
Alan, mai tii minte ce am discutat ?
Încă o vacantă ?
Da.
Alan întreabă vreodată despre ea ?
Da, o face. Nu stiu ce să spun.
Uite, eu nu sunt tată.
Nu sunt cel mai în măsură să-ti dau tie sfaturi.
Când eram copil, asteptam tot timpul,
sperând că va veni odată ziua
când mama mea se va întoarce acasă.
Am asteptat-o timp de 15 ani.
Asa că stiu cât de dureros a fost pentru tatăl meu
să-mi spună adevărul.
Dar, dacă ar fi făcut-o, nu as mai fi asteptat atât.
Întelegi ?
Dacă cel mai rău lucru pe care l-a făcut tatăl tău
e faptul că a încercat să te protejeze prea mult,
atunci e un tată destul de bun, nu ?
Îmi cer scuze. Esti John, nu ? Prietenul lui Savannah ?
- Da, domnule. - Vreau să-ti multumesc pentru ce faci.
Să stii că ne rugăm pentru tine. Sper că, orice s-ar întâmpla,
se va termina repede. Să vă puteti întoarce acasă.
Nu se va termina prea repede.
Afghanistan va fi doar prima oprire din multe programate.
Are dreptate. În curând, o să vă ceară tuturor să rămâneti.
Iar în cele din urmă nu vor mai cere, ci vă vor spune.
Niciunul dintre soldatii pe care-i stiu nu trebuie să fie întrebat, domnule.
Si, cu sigurantă, nu trebuie să ni se spună.
Ce vrei să spui ?
Mă bucur că ne-am întâlnit. Ne vedem la anul.
Savannah...
O să te reînrolezi, pur si simplu ?
Ar trebui să discutăm despre asta.
Încă doi ani, John.
Ai făcut-o deja ? Te-ai înscris ?
Nu.
Dar te-ai hotărât să te duci ?
Eu am ceva de spus ?
Am ceva de spus în asta ?
- Nu întelegi. - Nu-mi spune mie asta.
Lasă-mă în pace, John.
Te rog.
Ce vrei... ?
Ce vrei de la mine ?
Savannah, vreau...
Vreau să-mi spui ce vrei de la mine. Vrei să renunt ?
Asta vrei ?
Nu stiu cum s-a ajuns aici. Nu stiu ce s-a întâmplat.
M-am trezit si...
se prăbuseau clădiri...
Aveam un plan. Dar totul s-a dus de râpă.
N-am nici cea mai mică idee ce să fac.
Nu stiu ce să fac si... Tot ce stiu e că vreau să stau aici.
Vreau să stau aici, cu tine, cât de mult pot.
Tu esti tot ce contează. Esti tot ce contează pentru mine.
Încerc să-mi dau seama care e alegerea corectă, dar nu reusesc.
Nu stiu ce am de făcut. Trebuie să-mi spui tu.
Trebuie să-mi spui tu, bine ?
Îmi poti spune, te rog ? Spune-mi ce vrei să fac.
Vreau să vii cu mine.
Salut, tată.
Multumesc că ai venit.
Crezi că de data asta o să fii bine ?
Da, de ce nu as fi ?
Ar trebui să plec.
Ai grijă de tine.
Deci ne-am înteles.
Da ? Nu s-a schimbat nimic.
Ai grijă să nu fii prins în schimburi de focuri.
Bine, voi avea grijă.
Atunci ne revedem în curând.
Ne revedem în curând.
Bine-ati revenit, băieti.
Sper că v-ati distrat în weekend. As fi vrut să avem mai mult timp,
dar, uneori, trebuie să te multumesti cu ce ai.
Deci asa rămâne ?
E unanim ?
Bine.
O să pregătesc documentele.
Multumesc, domnule.
O'Neill, poftim !
Miroase tare bine, Russ.
Si una pentru Daniels. Unde e ?
Miscă, miscă, miscă, sus si trage !
N-am nimic pentru tine. Îmi pare rău.
Du-te, du-te, du-te.
L-ati văzut pe John ? E aici ?
John.
Am o scrisoare pentru tine.
- Da ? - Dar e singura.
Dragă John, stiu că a trecut prea mult de când nu ti-am mai scris.
M-am uitat timp de două ore la foaia asta goală.
De fapt, dacă e să fiu sinceră,
m-am uitat timp de două luni la ea.
Te rog să mă ierti pentru ce-ti voi spune.
Si să stii că e cel mai greu lucru pe care l-am făcut vreodată.
Viata mea fără tine nu are sens.
Si nu mai pot... Îmi pare rău.
Fiti atenti. Un manager de fonduri speculative de pe Wall Street, da ?
Câti bani credeti că făcea ?
27 de milioane de dolari. Fonduri speculative pe Wall Street.
E uimitor.
Faci turtite din nămol, amice ?
Ce s-a întâmplat ?
Vrei să discutăm despre asta ?
Nu e nimic de discutat.
Si-a găsit pe altcineva.
Ai vreo idee cine e ?
Nu, nu mi-a spus.
De fapt, cred că stiu cine e.
Uite, omule...
Astea se mai întâmplă. O să se întoarcă la tine.
Cum ajungi acasă, o să alerge la tine.
- Ăsta e ciclul, amice. - S-au logodit deja.
Iisuse.
Îmi pare rău, omule.
Să-mi spui dacă pot face ceva pentru tine.
N-ai fi crezut că o veverită poate înota, dar, jur,
a înotat 18 metri până la mal.
- O veverită înotătoare. - Ce nebunie, amice !
Ati văzut asta ?
Mai sexy de atât n-o să vedeti aici.
Nu-si pot arăta picioarele, si au plase pe fată.
O să-i iau si eu asa ceva iubitei mele din State.
Ce misterios.
Înapoi, înapoi !
- Ce spune ? - Vorbeste turceste.
- Si ce spune ? - Nu stiu. Nu stiu.
Haide, specialistule ! Tradu !
Uite, omule, eu vorbesc pastună, vorbesc farsi si multe alte limbi.
Tu ce limbi vorbesti ? Vino încoace.
Bine lucrat, omule.
- Unde te duci ? - Trebuie să aflăm ce spune.
- Noodles, du-te cu el. - Da.
Înapoi, înapoi.
Tyree !
Asteaptă instructiunile.
Să mergem.
- Esti în regulă ? - Da, tu ?
Om la pământ ! Noodles, o să fii bine ! Rezistă, omule !
Receptionat, om la pământ ! Om la pământ !
O vezi ?
Am eu grijă de tine. Ridică mâinile !
Tyree, mă receptionezi ? Spune ceva, Tyree.
Nemernic norocos ! Ti-a lovit plăcuta.
N-am mai iubit niciodată un obiect asa, jur pe Dumnezeu.
John !
Om la pământ ! Medic !
Medic ! John.
Haide, omule.
Medic !
Uită-te la mine. O să fii bine. Nu e nimic grav.
Nu e nimic grav. Rezistă.
Rămâi treaz ! Uită-te în ochii mei !
Tine ochii deschisi, bine ?
Tine ochii pe mine, da ?
Jakes !
Bine-ai revenit printre noi, sergent Tyree.
Încearcă să te odihnesti. Esti într-un spital din Germania.
Si o să fii bine.
Tyree.
- Arăti bine, omule. - Multumesc, domnule.
Voiam să vin să vă spun că-mi prelungesc stagiul.
Să-ti prelungesti stagiul ? Tyree, au trecut trei luni.
Sunt impresionat, dar nu sunt prost.
Du-te acasă, John. Odihneste-te.
Tine-i de urât tatălui tău.
Ia loc.
Ascultă, voi fi transferat.
Asta nu are nicio legătură cu ce s-a întâmplat.
Doar că datoriile mele de căpitan s-au încheiat aici.
Mă întorc la Fort Bragg. Mi-e dor de familia mea.
Asta e bine, domnule.
Berry si Daniels pleacă, ceilalti se retrag din misiuni.
- Iar tu ai mai putin de patru luni... - Vreau să-mi extind stagiul.
Războiul tău s-a terminat, John. Ti-ai servit bine patria.
Stii ceva ? As putea să fac o carieră din asta.
N-am cum să te fac să te răzgândesti ?
La semnalul meu !
Foc !
Ce urmează ?
Nu stiu, ne vor trimite ei undeva.
De fapt, te trimitem acasă, John.
Îmi pare rău, tocmai am primit vestile.
E constient, dar nu e lucid.
Si foarte rar răspunde.
E greu de spus cât de puternic a fost atacul cerebral,
fiindcă nu stim cât a durat până a fost găsit zăcând.
Dacă as fi fost acolo si l-as fi găsit mai devreme,
credeti că ar fi contat ?
Mă îndoiesc. Chiar mă îndoiesc.
Salut, tată.
Ce naiba... ? Doamnă, de ce l-ati adus aici ?
Esti bine ? Cum te simti ?
Eu...
Nu înseamnă nimic, dar ti-am scris o scrisoare.
Nu o citi acum. Nu trebuie să...
N-am crezut că vei... Ce-ar fi s-o citesti după ce plec ?
Stii ce ? La naiba cu asta. O să ti-o citesc eu.
"Dragă tată, "
"e ceva ce trebuie să-ti spun".
"Mai tii minte cu câtiva ani în urmă"
"când am fost împuscat ?"
"Stii care a fost primul lucru"
"care mi-a trecut atunci prin cap, "
"chiar înainte să lesin ?"
"Monede."
"Dintr-odată, aveam iar opt ani."
"Eram în vizită la Trezorerie."
"Ascultam explicatiile ghidului despre cum sunt făcute monedele."
"Cum sunt decupate din foi de metal si cum sunt finisate."
"Cum sunt stantate si curătate."
"Si cum fiecare lot este examinat în parte, "
"în caz că au cea mai mică imperfectiune."
"Mai tii minte, tată ?"
"Îti amintesti călătoria noastră la Philadelphia ?"
"Asta mi-a trecut prin minte."
"Sunt o monedă din Armata Statelor Unite."
"Si am fost fabricat în anul 1980."
"Am fost tăiat dintr-o foaie de metal."
"Am fost stantat si curătat."
"Iar marginile mi-au fost finisate."
"Dar acum am două găuri în mine."
"Nu mai sunt într-o conditie perfectă."
Ce zici, tată ? Stii că suntem niste rebuturi, nu ?
"Dar mai e un lucru"
"pe care vreau să ti-l spun."
"După ce am fost împuscat, chiar înainte de a lesina, "
"stii care a fost ultimul lucru la care m-am gândit ?"
Îmi cer scuze.
"Ultimul meu gând..."
Stii care-a fost ultimul meu gând ?
Îmi pare rău, nu vreau să vă grăbesc...
dar mai avem de tinut o slujbă.
John.
Ce te aduce pe-acasă ?
Tatăl meu.
Ce mai face tatăl tău ?
El...
Îmi pare rău.
As vrea să fi stiut.
E în regulă.
Nu ar fi contat.
Îmi pare rău.
A fost un om foarte bun.
Ai reusit s-o faci ?
Tabăra "Simturile Cailor".
Nu.
N-am reusit. Am încercat.
A durat o singură vară, după ce am luat ferma părintilor mei.
Era... era prea scump.
Vrei să intri ?
Sunt doar eu.
Când trebuie să te întorci ?
Imediat ce dau lucrurile tatălui meu.
Te-ai asezat la casa ta ?
Nu.
Probabil că te întâlnesti cu multe fete, nu ?
Nu se pot numi întâlniri.
Mă bucur să te văd.
Aici. Viu.
Scuză-mă putin.
Alo ?
Nu, sunt bine.
Eu...
Păi, John... John e aici.
Da, John Tyree.
Da, plec imediat.
Bine, ne vedem.
Ajung în 20 de minute, bine ?
Si eu te iubesc. Pa.
Vrea să te vadă.
Poftim ?
E Tim ?
Initial, după ce a fost diagnosticat, era foarte optimist.
Nu-si făcea griji, îl interesa doar Alan,
care îi dădea putere.
Abia după ce a intrat în al patrulea stadiu am observat o schimbare majoră.
Ce fel de cancer este ?
Limfatic.
S-a săturat să stea închis acolo,
asa că stă mai tot timpul aici.
Uneori cu Alan.
- Pot să mănânc o prăjitură ? - Alan, îl mai stii pe John ?
Salut, John.
Salut, Alan.
A crescut.
- Ce mai faci ? - Bine.
Mă duc să-i iau o prăjitură.
E o idee bună. M-a tot bătut la cap.
Vino, Alan.
Probabil vrei să mă bati măr, nu ?
Nu prea mai am ce să bat, nu ?
Face parte din marele meu plan.
Ce mai plan...
O iubesc.
Tot ce s-a întâmplat în viata mea până acum a rămas în urmă.
Totul s-a dus.
Am vrut să-ti spun asta.
Si-mi pare rău.
Îmi pare rău pentru ce ti s-a întâmplat tie.
Dar acum stiu că Alan va avea pe cineva să aibă grijă de el.
Va rămâne pe mâini bune.
Încă te mai iubeste, să stii.
De ce e neagră ?
E clar ca lumina zilei, se citeste pe fata ei.
As vrea să nu fi fost cazul,
dar nu m-a privit niciodată asa cum te privea pe tine.
Ar trebui să stii asta.
Ai grijă, Alan.
Încă mai iubeste caii, nu ?
Da, va rămâne aici până se va însera.
Trebuie să-l scot din spitalul ăla.
Trebuie să vină acasă.
E o companie în Texas care produce un medicament experimental.
L-ar putea ajuta.
Dar societatea de asigurări nu acoperă costurile.
Părintii mei si-au vândut casa de pe plajă cu un an în urmă.
A fost mană cerească.
Am organizat câteva strângeri de fonduri.
Dar n-am crezut niciodată că vom termina banii atât de repede.
Rămâi la cină, da ?
Ai început să bei ?
Doar un pahar sau două la cină.
Tim m-a făcut să mă apuc, cu câtiva ani în urmă.
De ce mă privesti asa ?
Ce vrei să spui ?
Cum te privesc ?
Diferit.
Si cum ai vrea să te privesc ?
Esti diferită.
Nu stiu...
Nu stiu de ce am venit aici. Ce facem ?
Stăm, mâncăm si vorbim,
dar, de fapt, nimeni nu spune nimic.
Ce vrei să spun ? Despre ce vrei să vorbim ?
De ce n-ai sunat ?
De ce nu m-ai sunat ?
Chiar nu meritam mai multe explicatii decât acea...
scrisoare ?
Nu puteai să mă suni ?
Nu-mi puteai acorda o sansă de a te face să te răzgândesti ?
Nu crezi că-mi datorai asta ?
N-am putut.
N-ai putut ?
Aveai o impresie atât de proastă încât n-ai putut să mă suni ?
De ce ?
Fiindcă n-am putut.
Dă-mi un răspuns ! De ce ? De ce nu ?
- Fiindcă n-am putut. - Vreau un răspuns !
Fiindcă doar să-ti fi auzit vocea si m-as fi răzgândit.
Asta vrei să auzi, John ? Pentru asta ai venit până aici ?
Crezi că tie ti-a fost greu acolo ? Crezi că mie mi-a fost usor fără tine ?
Stii că fiecare zi era un maraton fără să te am lângă mine ?
Tim era bolnav.
Era bolnav si avea nevoie de mine.
Avea nevoie de ajutorul meu.
Avea nevoie să-l ajut cu Alan, cu totul.
Eu eram singură si n-aveam idee ce fac.
N-am plănuit asta. Nu am stiut că mi se va întâmpla asta.
Dar asa a fost.
Crezi că n-am încercat ?
De mii de ori am ridicat receptorul pentru a te suna pe tine.
Crezi că am vrut să apar asa în fata ta ?
Nu am avut de ales.
Stiu.
Le-am păstrat pe toate.
Ai fost în atâtea locuri.
Cred că plicurile galbene sunt din Africa.
Serios ?
Am chiar si primul tău bilet pentru mine.
Te iubesc. John.
Cel scris pe factura lui Tim.
Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Sper că mai ai si alte cămăsi.
Mă duc să fac niste cafea.
Ar trebui să plec.
Ne vedem în curând ?
Spune-mi-o si tu.
Când o spun eu, o spui si tu.
Mai tii minte ?
John ?
Te rog, spune-o.
La revedere, Savannah.
Nu cred că mă mai cunoasteti, dar l-ati stiut pe tatăl meu, Bill Tyree.
Da, dar nu l-am mai văzut de mult. Ce mai face ?
A decedat de curând.
Îmi pare rău.
Cred că ati vrut cândva să-i cumpărati colectia, nu ?
Sigur. Si nu doar o dată.
De curiozitate, cât credeti că valorează colectia asta ?
O colectie atât de mare ? Nu stiu. Trebuie s-o văd.
Am o singură conditie.
Toate monedele hibrid trebuie să rămână împreună.
Le puteti vinde împreună sau le puteti păstra.
Dar trebuie să rămână împreună.
Chiar o să-mi vinzi toate monedele astea ?
Da, domnule.
Mai putin una.
Dacă iese fata de cinci centi, ne stabilim aici. Avem umbră.
Dacă iese fata de un cent, mergem pe creastă. Avem vizibilitate.
- Fata de un cent. - Bun, să mergem pe creastă.
Sergent.
Multumesc.
Dragă John,
au trecut cam cinci ani de când n-am mai scris o scrisoare cu pixul
pe o foaie de hârtie.
M-am gândit să scriu si să-ti spun
ce s-a întâmplat de când te-am văzut ultima dată.
La câteva săptămâni după ce ai venit,
Tim a primit o donatie anonimă.
O donatie suficient de mare cât să-i ofere
ce nu i-a putut oferi compania de asigurări:
Timp.
Suficient timp cât să vină acasă.
Suficient timp cât să stea cu fiul său.
Suficient timp cât să-si ia rămas bun.
Problema cu timpul, din câte am înteles,
fie că au fost primele două săptămâni alături de tine
sau ultimele două luni alături de el,
este că acesta trece oricum.
Nu am nici cea mai mică idee unde te afli acum, John.
Dar stiu că am pierdut dreptul de a întreba asta, acum mult timp.
Oricât de multi ani ar trece,
un lucru va rămâne mereu adevărat.
Ne vedem în curând.
Traducere Nahrmer @ www.titrări.ro
Adaptarea: Bubuloimare